Taur Matan Ruak | |
---|---|
![]() | |
Předseda vlády Východního Timoru | |
Ve funkci: 22. června 2018 – 1. července 2023 | |
Prezident | Francisco Guterres José Ramos-Horta |
Předchůdce | Mari Alkatiri |
Nástupce | Xanana Gusmão |
5. prezident Východního Timoru | |
Ve funkci: 20. května 2012 – 20. května 2017 | |
Předseda vlády | Xanana Gusmão Rui Maria de Araújo |
Předchůdce | José Ramos-Horta |
Nástupce | Francisco Guterres |
Stranická příslušnost | |
Členství | People's Liberation Party |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() |
Doba služby | 1975–2011 |
Hodnost | generálmajor |
Narození | 10. října 1956 (67 let) Osso Huna |
Choť | Isabel da Costa Ferreira |
Profese | politik |
Náboženství | katolická církev |
Ocenění | velkokříž s řetězem Řádu prince Jindřicha (2012) |
Podpis | ![]() |
Commons | Taur Matan Ruak |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Taur Matan Ruak, vlastním jménem José Maria Vasconcelos (* 10. října 1956 Osso Huna) je východotimorský politik, bývalý prezident a premiér země.
V době indonéské okupace bojoval v řadách ozbrojené separatistické organizace FALINTIL a získal přezdívku Taur Matan Ruak, což v jazyce tetum znamená „Dvě bystré oči“. V roce 1979 byl zajat indonéskými vojáky, ale podařilo se mu uprchnout. V roce 1992 se stal náčelníkem štábu FALINTIL a po vyhlášení nezávislosti Východního Timoru v roce 2002 stanul v čele ozbrojených sil nového státu v hodnosti generálmajora. V roce 2006 byl obviněn z ilegálního obchodu se zbraněmi, skandál vedl k rozsáhlým protestům a pokusu o státní převrat.[1]
V roce 2011 odešel z armády a kandidoval jako nezávislý v prezidentských volbách 2012, které vyhrál. V roce 2015 založil vlastní politickou organizaci, Stranu lidového osvobození. Ve volbách roku 2017 již nekandidoval a předal úřad nově zvolenému Franciscu Guterresovi. Poté, co předčasné parlamentní volby v květnu 2018 vyhrála koalice zvaná Aliance pro změnu a pokrok, jejíž součástí byla i Strana lidového osvobození, byl Taur Matan Ruak jmenován 22. června 2018 předsedou východotimorské vlády.[2]
Je vdovec a má tři děti.